Какво ще стане сега с детето?
Някой трябва да го вземе.
Аз не мога. Имам много деца. - Нито пък аз.
Никой ли не може? - Някой...
Ами...
Какво? Само "някой" ли можете да повтаряте?
Това е невъзможно за теб.
Не е. Аз съм му чичо.
Махиру.
Помисли си. Трябва да бъда аз.
The Eastern Spirit Subbing Squad представя
= Епизод 1 =
Широта Махиру, 15 годишен.
Обичам простите неща.
Ненавиждам сложните.
Затова го прибрах.
Ще е проблемно, ако не направя нищо и съжалявам.
Идеално! Името ти ще е Куро.
В този ден не знаех, че именно той ще изложи живота ми на опасност.
Остава да решим кой ще отговаря за костюмите.
Какво? Аз не искам да шия.
Първо, кой в класа може да шие?
Хей, хей! Ами Махиру? Махиру!
Махиру беше избран да отговаря за храната.
Но той живее сам и върши всякакви неща.
Е, това е вярно, ама...
Каква досада!
Колко още ще се чудите?!
Махиру! - Ето!
Докато вие се чудите тук, аз направих пробни бисквити!
Стройте се в редица! Има достатъчно за всички!
Вкусно!
А е една обикновена бисквита...
Да не е професионалист? - Обикновеното е най-добро!
Само костюмите ли останаха?
Отговарящият за тях трябва да може да шие и да има свободно време.
Като се замисля, това трябва да съм аз!
Ура! - Супер!
Махиру, наистина ли си съгласен да направиш всичко това?
Последният път също...
Някой за щафетата?
Някой бърз, но да не е лекоатлет. Това трябва да съм аз!
Ура! - Супер!
Някой да гледа заека? Това съм аз!
Ура! - Супер!
Някой трябва да го направи, досадно е да се бавите с избора.
Не е ли трудно, да свършиш всичко сам, Махиру?
Да помогна като приятел от детинство? Ама един конец не мога да вдяна.
Ще ми създаваш само проблеми! Ще се оправя сам.
Хей, Махиру...
Винаги съм искал да те попитам... - Какво?
Защо ти харесва толкова? - Кое?
Да вършиш работата, която другите не искат.
Вече съм ти казвал, просто е.
Какво? Не е ли обратното?
Никой не иска да свърши работата, защото е сложна.
Как да го кажа?
Ти така виждаш нещата.
Странен си.
Всички избират лесния начин и оставят всичко на теб.
Е, съжалявам за това. - Рюсей...
Кажи, ако има нещо, с което можем да помогнем.
Коюки... - И на мен!
Та ти ставаш ли за нещо?
Ей! Толкова си жесток!
Нека отидем заедно до магазина. - Добре.
Какво има, Сакуя? - Отивате в магазина до спирката?
Да. - Внимавайте.
В последно време са се появявали вампири в тази зона.
Така се говори.
Сериозно? - Като улични нападатели!
Жертвите имат ухапвания по шиите или ръцете и цялата им кръв е изпита!
Чух, че има около 10 жертви. - Какво? Това е ужасно!
Сега се чудя, колко от историята е истина?
Знаех, че това ще кажеш!
Всичките ти истории са лъжи!
Всичко беше лъжа, а?
Да отидем в караокето до спирката? Имам купон!
Напълно ме игнорира!
Трябва да се прибирам, за да изпера.
Ей, слушай ме!
Не обвинявай мен, ако те нападнат! - Добре, добре!
"Има вампири."
Чувал съм слухове, че има наблизо.
Правилно, Куро.
Питам се дали е добре...
Прибрах се! Чакай... Какво?
Оставил съм телевизора включен?
Какво е всичко това?
Кой...
Стана сложно, искам да умра.
Кой по дяволите си ти?! Какво правиш в чужд дом?!
Какво агресивно хлапе!
Плашещо. Не мога да се бия с него.
Куро?
Какви ги вършиш?
Не мога да стоя на светлина.
Какво си ти?!
Какво съм?
Аз съм мил и самотен вампир...
Ще те метна през прозореца!
Чакай, бе! Не ме хвърляй на светлина!
Ще умра! Ще умра! Безсмъртен съм, ама ще умра!
Хората са жестоки създания. - Млък, въплъщение на злото!
Вампир? Ти си уличният нападател?!
Мислиш да ми изпиеш кръвта?!
К'во? Защо да правя нещо толкова досадно?
Не си ли прекалено предпазлив?
Кой ще нападне такъв като теб? - Ти! Нали си вампир!
Не го казвай толкова лесно. Това е престъпление!
Остави това, жаден съм. Може ли да направиш чай?
Не знам откъде да започна!
Не се безпокой.
Ще си тръгна щом се стъмни.
Просто не казвай името ми, докато съм в човешка форма.
Аз даже не го знам!
Помислих те за котка, затова те нарекох Куро...
Ще умра, толкова си тъп.
Какво беше това?! - К'ва досада.
Нищо такова, обясни ми! - Обяснението е досадно.
Направи го веднага! И по-просто!
Ти си досаден тип.
Засега мога да ти кажа това:
Ще умрем, преди да се разберем.
Колко забавно, мислех си същото!
Вампир, който служи?
Е, как да ти кажа...
Пият само от кръвта на господаря, с който са сключили договор.
Той им дава заповеди, а те изпълняват.
Имаме си име, но е досадно да ти го кажа.
Не разбирам и не стой там!
Не знаех, че онова по-рано беше договорът.
Не. Беше само временен договор.
Временен?
Ако не пия от кръвта ти в следващите 24 часа,
автоматично ще се прекрати.
24 часа?
Тогава...
Марш оттук и прави каквото щеш.
Ето ти.
Докато не се прекрати, ще трябва да сме близо.
Трябва да стоя с този тип 24 часа?
Същото бих казал и аз!
Стига си разхвърлял чипса!
Толкова си груб със сладките любимци! Бих искал да видя родителите ти!
Сега като се замисля, къде са те?
Майка ми...
Почина при злополука.
Останах сам
и роднините ми не знаеха къде да ме изпратят,
но чичо ми ме прие.
Ако той не беше там, аз може би...
Значи затова
си се почувствал зле и си взел котка като мен.
Колко си тъп. Сега всичко стана по-сложно.
Причината за проблемите си ти!
Правилно! Трябва да изляза.
Невъзможно, невъзможно. Отказвам.
Не можем да се отдалечаваме. - Просто ще дойдеш с мен!
Спри! Не издържам на слънчева светлина!
Вече се стъмва, нищо няма да ти стане!
Тази котка?
Вампир?
Да, всичко е точно както каза Сакуя! Слухът за вампирите!
Това нещо наистина е зъл дух!
Защо Сакуя го няма?! Той щеше да се развълнува!
Махиру?
Знаеш ли, това е котка.
Не, превръща се в човек!
Куро, преобрази се! Стига си мълчал!
Махиру... - Какво?
Изморен ли си? - Не върши всичко сам.
Грешите! Как да го обясня...
Здравейте!
Ученици, докато вървите по пътя на младостта,
защо не спрете да погледате представлението ми?
Благодаря! Много ви благодаря!
Удивително! Магия? Улично представление?
Забрави за номерата. Да си тръгваме.
Хей, ти! - Какво пък сега?
Въпрос за теб.
Защо мислиш, че те спрях? - К'во?
1. Игнорира ме.
2. Защото си пред мен.
3. Защото съм гладен.
4. Защото ме игнорира.
Отговорът е...
Всички са верни! Умри, глупако!
Ще те убия, задето ме игнорираш!
Рюсей! - Рю!
Благодаря! Благодаря ви много!
Публиката е по-развълнувана от това, отколкото от магия!
Това е защото вампирите са по-редки от фокусниците, нали?
Вампир?!
Точно така! Вчера си срещнал един, нали така?
Кой по дяволите си ти?!
Приятел на Куро?
Точно обратното!
Мразя този проклет черен котарак!
Точно затова ще те убия, ако го защитаваш.
Сега аплодисменти, моля!
Излез, Сънлив Аш!
Направи го като истински горд вампир! Да убием много! Всички тях!
Това е "неговото" желание!
Куро! Какво става тук?!
Това е засега...
Да се омитаме! - Какво? Чакай, Куро!
Това е лошо. Има толкова много кръв! - Точно така! Точно пред мен...
Защо бягаш?!
Пусни ме!
Не мога да се бия с такъв откачен вампир.
Трябва да бягаме!
Ти също си вампир! Само ти можеш да се биеш с него!
Не го познавам.
Нямам нищо общо с него.
Приятелят ми беше нападнат!
Ако го оставим, всички ще бъдат убити!
Някой трябва да го спре!
К'ва досада.
"Нищо не мога да направя."
"Не притежавам сила."
"Някой да направи нещо."
"Някой... Някой..."
Всички повтарят едно и също.
Аз не съм изключение.
Къде по дяволите отиде?!
Трябва да привлека още внимание.
Рю!
Още ли е жив?
Тогава...
Бягай сам!
Така му се пада като ме игнорира!
Някой да помогне...
"Някой... Някой."
Всички мислят така.
Защото е лесно. Защото ти нищо не можеш да направиш.
Но светът продължава своя ход,
защото този "някой" се появява.
Махиру! - Вземи Рюсей и бягай!
Аз също искам да се превърна в този "някой".
Щом искаш толкова да се докажеш...
Ще те убия!
Хората като теб
са най-досадни.
Ще ме умориш, такава си досада!
Мислиш само за това, на което си, и не си способен?
Не съм пил кръв с векове!
Практически съм обикновена котка.
Куро!
Бягай! Въпреки че сам не мога да сторя много.
Не мисля, че мога да се справя сам.
Ще се постарая. Ти направи същото. Какво ще кажеш, Махиру?
Просто е.
Този "някой" не съм аз.
Ти също не си.
Това е, защото най-вероятно сме "ние".
Нека сторим нещо заедно, Куро!
Хората като теб са най-досадни.
Широта Махиру, 15 годишен.
Обичам простите неща.
Ненавиждам сложните.
Затова прибрах тази котка.
Е, мислех си, че е котка.
Е, какво да се прави.
Сега си моята "Ева".
Лошо. Сключиха договор!
Вампирите, които сключват договори с хората си имат име.
Вампир слуга... Сервамп!
Мяу.
Домашният любимец, който реших да задържа се оказа вампир.
Какво ще правим сега?
Ще го победим! - Четеш много шонен манга.
Наистина не искам да се бия с него...
Сервамп изпълняват заповедите на господаря си.
От сега нататък
няма да отговарям за действията си.
Куро? Куро! Достатъчно!
Това е достатъчно! Не може да се движи повече...
Каза, че трябва аз да поема цялата отговорност, нали?
Тогава ме слушай!
Проклет да си!
Забавната и вълнуваща вампирска спирка е адът!
Това е влак, който не спира, проклето хлапе!
Да приключим тук днешното представление!
Какво по дяволите?
Умря ли?
Разбира се, че не! Аз съм вампир! Глупак! Глупак!
Спри! Не се закачай с мен!
Защо нападна друг вампир като Куро?
Защото е задача. - Задача?
Аз също имам господар.
Името му е Цубаки
и мрази мързеливците.
Не познавам този Цубаки.
Така е. Не познаваш Цубаки.
Горкият Цубаки!
Никой не познава Цубаки!
Затова Цубаки иска да убива!
Братята си, хората, обществото, света!
Желае всички, които не го познават да умрат.
Не го познавам, не го познавам.
К'ва досада...
Веригата изчезна.
Изненада ме.
Ей, Куро, добре ли си?
Изобщо не съм добре.
Утре цял ден ще ме боли! К'ва досада!
Ще имаш мускулна треска?
Слава Богу...
Беше плашещ преди малко,
но сега пак е нормален.
Съзнанието ми...
Някой да ми обясни по-просто...
Изобщо не е интересно.
Превод и субтитри: Miss Interpol
Eastern Spirit ® 2016 www.easternspirit.org